Iz Muzeja Međimurja prije koji je tjedan stigla prekrasna vijest: Janja Kovač, muzejska djelatnica od 2015. godine i kustosica Etnografskog odjela Muzeja promaknuta je u zvanje više kustosice. Odluku je donijelo Ministarstvo kulture i medija uz preporuku Hrvatskoga muzejskog vijeća. Svi koji prate Janjin rad svjesni su činjenice da se radi o zaljubljenici u svoj posao.
– Na studiju etnologije obrazuju nas uz primisao da ćemo raditi u muzeju, to je jedna od prvih stvari koja se spominje u tom kontekstu. Međutim, s obzirom na to da u muzejima zapravo postoji prilično ograničen broj mjesta, smatrala sam da bi se moja karijera mogla razvijati u pravcu drugog područja koje sam diplomirala – južne slavistike. Nakon fakulteta provela sam godinu dana u Sloveniji te sam dosta počela putovati. Tada su mi roditelji predložili da nešto vremena provedem kod kuće. U to vrijeme postojala je mjera tzv. stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa te sam u Muzej Međimurja primljena upravo putem te mjere, misleći da ću ostati tu godinu dana.
U međuvremenu se oslobodilo radno mjesto na poziciji voditeljice etnografskih zbirki: javila sam se na natječaj i dobila posao na neodređeno. U tom je trenutku za mene to postalo realnošću – objašnjava Janja.
Suradnja prirodna
Dodaje da u retrospektivi njezin put izgleda idealno – zaposlila se ubrzo nakon završetka fakulteta, devet mjeseci kasnije dobila ugovor na neodređeno i s tek 32 godine postala višom kustosicom, dok mnogim njezinim kolegama nije uspjelo ni pronaći posao u struci.
– Moj je prvotni plan bio još malo proputovati inozemstvo i vidjeti što se sve nudi. I dalje želim surađivati s kolegicama i kolegama izvan Hrvatske, no unutar sustava, u smislu stručnog usavršavanja. Malena smo zajednica, a mnogi dijelovi baštine postoje u raznim krajevima svijeta pa suradnja dolazi prirodno.
Primjerice, sokolarenje iz Hrvatske je nedavno upisano na UNESCO-ov Reprezentativni popis nematerijalne kulturne baštine čovječanstva zajedno sa sokolarenjem iz još 24 države. U tom smislu Hrvatska i Ujedinjeni Arapski Emirati, koji su bili inicijatorom upisa, dijele zajedničku baštinu, što je fascinantno – ističe viša kustosica.
Smatra da ima mnogo sreće i što Muzej djeluje u dobro razvijenom kraju, što je institucija dobro posložena, a radna okolina jako poticajna.
– Imamo izvrsno vodstvo, koje prati naše interese. U našim postavima, odnosno zbirkama puno je prekrasnih predmeta, od kojih svaki krije zanimljivu priču. Tu moram spomenuti i jednu manje poznatu činjenicu: u prosjeku je na svjetskoj razini u muzejima izloženo samo 3 do 5 % korpusa predmeta koje pojedini muzej posjeduje, to jest neizloženih je 95 % predmeta! S jedne strane to je velika šteta, no s druge su strane ustanove ograničene prostorom, a nisu ni sve stvari spremne za prezentaciju. U Muzeju Međimurja većina predmeta također nije izložena, no o njima povremeno pišemo ili ih digitaliziramo pa na taj način prezentiramo javnosti – rekla nam je etnologinja.
Prijateljstvo i baština
U Međimurju je zapažena i Janjina suradnja s kolegicom etnologinjom Leom Šprajc.
– Upoznala nas je Lidija Bajuk. Školovanih etnologa u Međimurju je malo pa ne čudi što prije ili kasnije u radu “naletimo” jedni na druge. Povezale su nas zajedničke teme, sprijateljile smo se i s vremenom se izrodila ideja da pišemo o etnografskim temama koje nas zanimaju. Već neko vrijeme razmišljamo i da se tekstovi koje smo objavljivale na Facebook stranici “Ve – iz pera znatiželjnih umova” konceptualno objedine i izađu u formatu knjige.
Kao posebnost međimurske baštine Janja izdvaja međimursku popevku.
– Svi mi imamo folklor, nošnje i razna druga narodna blaga, no popevka je nešto posebno upravo stoga što je kod nas prenošena usmenom predajom, a potom zapisana, u čemu je pionir bio Vinko Žganec. To zapravo imaju malobrojne zajednice, a upravo nas popevke povezuju s drugim slavenskim i indoeuropskim narodima – iz njih se pravilnom metodologijom svašta može iščitati – zaključuje Janja.
O Janji Kovač
Viša kustosica Janja Kovač osnovnu školu završila je u Donjoj Dubravi, a Gimnaziju Josipa Slavenskog u Čakovcu. Studirala je etnologiju i južnoslavenske jezike i književnost na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Svoju prvu zapaženu izložbu – “Ljudstvo moje Međimursko, imaš blaga i bogatstva” – postavila je svega dvije godine nakon zaposlenja u Muzeju.
Radila je na snimanju sedam filmova o nematerijalnoj baštini Međimurja. Autorica je hvaljenoga stalnog postava “Minijature” u Muzeju Riznica Međimurja, a s kolegicom Marijom Mesarić iz Muzeja grada Koprivnice uredila je izložbu “Tibeti u Međimurju i Podravini”.
Inicijatorica je i sudionica znanstvenih skupova i stručnih predavanja te autorica popularnih, stručnih i znanstvenih radova. Do prošle su godine u Regionalnom tjedniku u formi kolumne objavljivani njezini i Leini tekstovi sa spomenute stranice “Ve”, uz vrlo pozitivnu reakciju medijske publike.
Nakon ljetne stanke „Srijeda u muzeju“ nastavlja se programom Prošlost Varaždina u filmskim zapisima (II.).
Riječ je o projekciji kratkih filmova snimljenih u produkciji Filmskih novosti u Beogradu na području Varaždina i okolice od kraja Drugoga svjetskog rata do 80-ih godina prošlog stoljeća.
Filmovi su šarolikoga tematskog spektra: od politike, vojske, gospodarstva, sporta, medicine i lovstva pa sve do kulturnih znamenitosti Varaždinske županije. Među njima je i filmski zapis iz 1959. s prikazom Franje Košćeca i njegove zbirke kukaca kao zametka Entomološkog, odnosno kasnije Prirodoslovnog odjela GMV-a.
Projekcija ovih filmova svojevrsni je nastavak programa održanog u ožujku ove godine, kad su prikazani filmski zapisi nastali od Prvoga svjetskog rata do 1945., za što je Gradski muzej Varaždin otkupio prava od Jugoslavenske kinoteke u Beogradu.
Program počinje u 19 sati, a ulaz je besplatan. Ovom prigodom Gradski muzej Varaždin (ponovno) poziva sve koji imaju stare filmske zapise vezane uz područje Varaždina i okolice da ih donesu u Muzej, gdje će se kao dragocjeni dokumenti prošlosti digitalizirati i sačuvati za buduće naraštaje.
Izložbom fotografija „Sanjarenje o prostorima sjećanja“ autorice Mirne Štambuk, nastavlja se peta sezona Vaniminog programa „Podrum ponedjeljkom“. Otvorenje izložbe će biti u ponedjeljak, 9. rujna u 19 sati.
„Sanjarenje o prostorima sjećanja“ naziv je izložbe fotografija Mirne Štambuk. Tim se poetskim fotografskim ciklusom mlade autorice, nakon kraće ljetne pauze nastavlja peta sezona programa izložbi što ga pod nazivom Podrum ponedjeljkom u podrumu Centra za mlade i nezavisnu kulturu P4 u Varaždinu organizira varaždinski Filmsko-kreativni studio VANIMA.
Karlovčanka koja trenutno živi u Varaždinu i studira na Sveučilištu Sjever, izložbom u CZM P4 promatrača upoznaje s fragmentima svojih uspomena. Većina fotografija snimljena je analognim fotoaparatom, no autorica je djeliće sjećanja zabilježila i digitalno.
O proživljenom i viđenom Mirna Štambuk ne priča nam na način biografa ili povjesničara, već odabire poetski pristup.
Sanjarenje o tim, objektivom zabilježenim trenucima, sada već uspomenama, daje joj mogućnost da ponekad svjesno, ali često i nesvjesno obilazi i prekoračuje tehnička i kompozicijska fotografska pravila i norme. Urbani krajolici, slučajni prolaznici, nekonvencionalni portreti prijatelja, eksterijeri i interijeri, izmjenjuju se na fotografijama kojima nas Mirna Štambuk nastoji uvesti u snoviti svijet svojih intimnih uspomena.
Dvadesetak fotografija-sanjarenja kojima nam ona predstavlja svoj život, istovremeno su poziv promatraču na nastavak sanjarenja koje ih je i stvorilo. Sanjarenje, mašta odnosno imaginacija je, kako kaže Gaston Bachelard, najveća snaga ljudske prirode.
Imaginacija nas, u svom živom djelovanju, istovremeno odjeljuje od prošlosti i stvarnosti. Ona se otvara prema budućnosti. A ta će budućnost koja očekuje mladu autoricu nakon njene prve izložbe postavljene u podrumu CZM u Varaždinu, u fotografskom i stvaralačkom smislu, nedvojbeno iznjedriti zanimljive i intrigantne radove.
Ova web stranica koristi kolačiće tako da vam možemo pružiti najbolje moguće korisničko iskustvo. Podaci o kolačićima pohranjuju se u vašem pregledniku i obavljaju funkcije poput prepoznavanja kod povratka na našu web stranicu i pomaže našem timu da shvati koji su dijelovi web stranice vama najzanimljiviji i najkorisniji.
Neophodni kolačići
Neophodni kolačići trebali bi biti omogućeni uvijek kako bismo mogli spremiti vaše postavke kolačića.
Ukoliko onemogućite ovaj kolačić, mi nećemo moći spremiti vaše postavke. To znači da ćete prilikom svake posjete morati odobriti ili blokirati kolačiće.